Mitt öra! Mitt öra, för helvete!
Din tur.
Fot!
Ers majestät.
Ni skulle eskortera honom, inte jaga honom som ett djur.
Han är ett djur. Han dödade tre och slet loss Louies öra.
- Du är snart ännu dödare, ditt as. - Cooter!
- Lägg av. - Cooter?
- Allvarligt? - Understå dig inte att säga så igen.
Man får inte driva med Coots namn eller slakta hans vänner.
Jag gillar inte improvisation.
Jag förväntar mig att mina order följs till punkt och pricka.
- Lyder vargarna dina befallningar? - Inte så bra som jag hade hoppats.
- Jag är hemskt ledsen, mr Compton. - Ledsen?
Ni lät mig föras bort av varulvar.
Vi korsade delstatsgränser, de använde silver och drack mitt blod.
Drack ni av min gästs blod?
Följ med mig hem, mr Compton. Jag ska förklara allt.
Det var en befallning.
Tara! Vad håller du på med?
Öppna käften, för fan!
Spotta ut dem! - Jag räddar hennes liv.
Du bara ber och märker inte att hon försöker flytta hem till Jesus.
- Det kan du hamna i helvetet för! - Stick härifrån, för fan!
Att hon inte försökt det här förr.
- Vart ska du? - Sjukhuset.
- Jag följer med. - Du har gjort tillräckligt.
Flytta på dig, för i helvete.
Operation Varulv var tydligen en hemlig nazistisk kommandostyrka.
- Satt det på ett liks hals? - Bill ville visa vem som hade honom.
- Nazistvarulvar! - Mannen var stark nog att ta Bill.
- Han måste vara nåt övernaturligt. - Jag har aldrig sett det förr.
- Avfärdar du mig, eller? - Lämna oss.
Vi går till damrummet och stirrar på oss själva i spegeln.
Det här vet jag.
Det finns en orsak till att varulvar förblivit en myt i tusentals år.
De är revirhävdande, våldsamma och hemlighetsfulla.
- Det låter väldigt bekant. - Och det här vet jag om dig.
Du är så besatt av Bill att du kan springa runt och skrika "varulvar"-
- och avslöjar att vi vet eller går och blir dödad.
- Tror du jag är så dum? - Du är människa.
Undervärdera inte dig själv. Ditt liv är för dyrbart för att förslösas.
Pam... När du dricker nåns blod, hur undviker du då att döda honom?
- Har inte Bill lärt dig det? - Jag får inte dricka från människor.
Och nu är han ju borta.
Det märks på hjärtslagen. Man känner det i blodet.
När de saktar ner slutar man.
Ja, men hur slutar man?
Jag tänker på gråtande småbarn med blöta blöjor. Eller larver.
Men...
Ponera att man har dödat en människa... Av misstag.
Vad gör man med kroppen?
Du har inga varulvskontakter. De vill inte att du ska känna till dem.
Bill befinner sig i fara. Jag kan inte leva vidare som om inget hänt.
Det vet du bättre än nån annan. När Godric...
- Bill Compton är ingen Godric. - Men han betyder allt för mig.
Gör inte så där.
Det får mig att känna mig obehagligt mänsklig.
Jag riskerade livet för Godrics skull.
Du behöver inte göra detsamma, men jag hoppas åtminstone-
- att du försöker hjälpa mig.
Sookie... Jag måste hem före gryningen.
AUGSBURG, TYSKLAND, 1945
Snälla, hjälp mig.
Ingen fara.
Jag ska inte göra dig illa.
Vi på samma sida, era idioter!
Nej, inte alls.
- Vad sen du är. - Talbot.
- William Compton. - Välkommen till Mississippi, Bill.
- Vi väntade dig i går kväll. - Det blev problem med eskorten.
Förbannade varulvar.
- Du ska få tvätta av dig på ditt rum. - Mitt rum?
Ni skulle ju förklara, ers majestät.
Ni får inte åka härifrån utan att jag har förklarat.
Jag har precis renoverat gästrummet. Sängen är fantastisk.
Den har tillhört grevinnan Bathory, Ungerns legendariska seriemördare.
Enligt ryktet älskade hon att tortera oskulder och bada i deras blod.
Var försiktig med dörren. Den är helt i silver och från Marocko.
Den släpper inte in nåt ljus. Badkaret är där inne.
Om du behöver nåt, vad det än vara må-
- så står nån på post utanför dörren. Ring i klockan.
- Ni förlorar på att hålla mig fången. - Ni hålls inte alls fången.
Vi har affärer ihop. Ni är gäst i mitt hem.
Gäster kan gå när de själva önskar.
Det kan ni också, när ni hört mitt förslag.
Nu är det dags för dig att vila.
- Du har haft två blödningar redan. - Vi ses vid middagen.
Trevligt att träffas. Ha så skönt.
- Han blir svår. - Jag får nog ta in flickan.
Jag kräktes upp pillren, jag behöver inte åka till sjukhus. Stanna bilen.
Du försökte ta livet av dig.
När jag såg burkarna tänkte jag att det fick vara nog. Jag behöver vila.
Och jag behöver ordna din begravning och ha skuldkänslor resten av livet?
Förlåt, men på sjukhuset blir jag drogad och tvingad att tala ut.
Och om jag berättar om Eggs och Maryann låser de in mig.
- Eggs skulle vilja att du lever. - Eggs vill inte ett skit.
Han är död.
Den enda gången jag kände mig lycklig var jag bara en jävla zombie.
Vad fan är det med mig, Lafayette?
Livet handlar inte om att vara problemfri. Man ska lösa dem man har.
- Det kan jag tydligen inte. - Jo då!
Om jag så ska släpa dig genom livet.
Enligt buddhismen är livet bara lidande.
Det betyder inte att du får checka ut i förtid och lämna mig ensam.
- Vad gör du? - Först måste du få i dig lite mat.
Och sen...
...är det nåt du måste få se.
Ska jag stanna? Jag vill inte gärna lämna dig.
Jag är vampyr, jag behöver inte...
- Jag behöver ingen barnvakt. - Självklart inte.
Var snäll mot honom.
- Och om du känner nåt från Bill... - Då ringer jag.
Vad gör du här? Det är nästan soluppgång.
B+.
Du kanske var hungrig.
- Du kan inte fortsätta komma hit. - Hör på.
Jag lärde mig nåt av det här med mamma.
Jag måste ta bättre hand om dig.
Klart du inte kunde stå emot. Om jag svalt skulle jag kasta mig över mat.
Nej, det är inte alls på det viset.
Du kommer aldrig att kunna förstå.
Att bita folk och göra dem illa av misstag - det är en drift jag har.
Vet du vad jag har för drift?
Att springa hem till mamma och lyda hennes order resten av livet.
Men jag vägrar.
Vi kan stå emot våra drifter tillsammans.
För sent.
Säg inte så, Jessica.
Vidrigt.
Herregud, familjejuvelerna! Gode Gud!
Förlåt, Jason.
Klockan är fem, varför äter du kyckling i mörkret?
Jag kunde inte sova.
Och jag kunde bara tänka på-
- hur farmor skulle vända sig i sin grav om hon såg huset så här.
Så jag tänkte bara städa lite och sen blev jag hungrig.
Jag trodde att du skulle vara hos Bill.
Vad sa jag för fel?
- Finns det varulvar? - Ja.
Åh, fan. Finns Bigfoot också?
- Det är nog möjligt. - Tomten?
- Vad ska jag göra? - Ingenting.
Inte jag heller, men det är omöjligt.
Så fort jag hör ett ljud tror jag det är Bill.
Jag tror att han ska komma in och säga "Sookie".
Jag ska snacka med Andy. Jag hoppar över varulvarna...
- ...men han kanske kan hjälpa. - Andy Bellefleur?
Vi råkade ut för en del skit ihop under det där med Maryann.
- Vad då för skit? - Jag minns inte så noga.
Du ska inte läsa mina tankar nu. Jag vill bara glömma hela skiten.
Du hörde väl om Eggs? Jag hjälpte honom att minnas.
Det var därför han blev dödad.
- Det var inte ditt fel. - Tara kommer aldrig att förlåta mig.
Det är kanske rätt åt mig.
Du försökte ju bara hjälpa till.
Tara är tuff och kommer snart över det.
Du behöver sova. Jag kan oroa mig för Bill ett tag.
- Tack, Jason. - Nu är det bara du och jag.
Du, jag och Bill.
Rör dig inte. Kliv ur bilen.
Vilketdera ska jag göra nu, då?
Gå.
Mamma!
Joe Lee!
Sluta skrika så här tidigt.
- Vem fan är du? - Vem fan är han?
Jag heter Sam Merlotte.
Det är den där snubben som ställde en massa frågor.
- Han satt och spionerade utanför. - Jag sov. Sänk geväret.
- Jag tänker inte skada nån. - Jag la checken på brevlådan i går.
Merlotte? Det låter bekant.
- Har vi träffats förr? - För 34 år sen.
Tommy, lägg ner geväret.
Lägg ner det!
Det är du.
- Det är faktiskt du. - Faktiskt vem då?
Vem är det, mamma?
Bara att slå ner henne. Jag hinner hem till "Let's Make a Deal".
God morgon, Sook. Är allt som det ska?
- Såg du nån här? - Nej.
När jag ser saker är det för att jag slarvat med medicinen...
Kom fram, din fegis! Vad har du gjort med Bill?
Motorcykelstövel, storlek 43.
Vad konstigt.
Spåren tar slut. Konstigt, om han inte blev en fågel och flög i väg.
Eller en varg.
Puma eller prärievarg, kanske, men några vargar har jag aldrig sett här.
Förrän nu.
Herre Jesus...
Vi har åkt i 2,5 timme för att titta på nåt och så är det ett dårhus!
Du kan inte få mig tvångsintagen.
Det är inte meningen heller, men lugna dig annars ändrar de sig.
Hej.
Vi vill hälsa på Ruby Jean Reynolds.
En tugga.
Seså, du måste äta lite.
Varför gör du alltid så här?
- Ja? - Det är min son Lafayette.
- Hej, mamma. - Han var ju död.
Ja, Gud dödade honom eftersom han är fikus.
Men han bara kommer tillbaka.
Jesus här är mexikan, men han har inte våldtagit mig än.
- Jag beklagar. - Ingen fara, jag är van. Jesus.
- Lafayette. Min kusin Tara. - Hej, Tara.
Bra att ni är här. Jag har skött din mamma i ett halvår.
- Ni är hennes första besökare. - Asch då.
Folk springer här hela tiden.
Vad vill ni mig, Lafayette? Jag önskar att de lämnade mig i fred.
Det vore toppen om du fick henne att äta.
Han spottar i min mat med sina ruttna osttänder.
- Svartskalle! - Helvete...
Trevligt att träffas.
Du kommer väl ihåg Tara?
- Gud dödade dig också. - Närapå.
Det är mitt jobb. Jag gjorde vad som krävdes för att skydda mig själv-
- men jag är ingen hjälte.
Offren blev också rivna av ett djur. Vad var det för djur?
Bra fråga.
Sheriff Dearborne vill säkert besvara den frågan.
Tja... Vi arbetar fortfarande på det.
- Vad gör du här, Stackhouse? - Är reportrarna här för din skull?
- Är det p.g.a. Eggs? - Jag har vunnit en skönhetstävling.
Du skulle ju ligga lågt. Jag har väl hjälpt dig tillräckligt?
- Jag försökte rädda livet på dig. - Och jag försöker rädda dig.
Jag borde inte vara här, men Sookie klandrar sig själv för Eggs död.
- Vi måste ställa det här till rätta. - Ja, ja.
Vad sägs om en lunch till?
Tänk om han letar efter sina kläder?
- Jag skulle vilja ringa till Andy. - Jag får hjälp av en vampyr redan.
Terry, du får inte avslöja det här för nån.
Det här är min enda chans att hitta Bill.
- Jag är dålig på att ha hemligheter. - Du är bättre på saker än du tror.
- Jag har ropat på hjälp i evigheter. - Jag hörde dig inte. Låt mig hjälpa.
Jag klarar det själv, precis som allting annat.
Kan du berätta för Arlene att jag är bra på saker och ting?
Det är bättre att du säger det själv.
Om man inte avslöjar sina känslor för folk vet man inte vad som händer.
Vänta.
- Kan du skjuta? - Så blond är jag inte.
Tack, Terry.
Jag har alltid gillat dig...
...och jag skulle sakna dig om du dog.
Jag var 16 år och din far avtjänade ett 12-årigt fängelsestraff.
Jag var oskyldig.
Din mor sa inget förrän efter adoptionen.
Jag tyckte inte jag hade nåt val. Paret Merlotte verkade bra.
De hade pengar och stort hus. De sa sig kunna ge dig ett bättre liv.
Gjorde de det? Fick du ett bra liv, Sam?
Tills jag var femton.
Vad hände då?
Det vet ni väl?
Adopterade du bort mig för att jag är som jag är?
Jag hoppades innerligt att du skulle vara normal som din pappa.
Varför det?
Du är unik, min pojke.
Det är en gåva du har. Var stolt över den.
Den gåvan har bara betytt ensamhet och att inte veta vad fan jag är.
Varför jag är sån här.
Sam, Joe Lee är gift med en hamn- skiftare och har en son som är det-
- men han vet inte hur det är.
Jag är så ledsen för att du fick genomlida det ensam.
Jag med.
Varför har ingen sagt att jag har en jävla brorsa? Är nån ledsen för det?
- Inte en sån ton, tack! - Lugna dig!
Välkommen i familjen. Varsågod.
- Varför har du inget sagt? - Ingen skulle få se henne så här.
Sex månader på ett sånt här ställe... Inte ens hon förtjänar det.
Vet du vad det här stället kostar? Mer än två lagliga heltidsjobb ger.
Jag betalar bara för att jag avskyr henne och inte vill sköta om henne.
Då hade myndigheterna fått ta henne eller så hade du övergivit henne.
Du tror att jag kan bli som hon.
Det finns mörker i den här familjen. Min mamma, din mamma...
Men vi är starka nog att stå emot.
Vi har kämpat som djur-
- för att överleva den här skiten.
Du ska inte få ge upp nu.
Okej. Jag fattar.
Lovar du?
Jag lovar.
Nu sticker vi, det stinker här.
Men om du försöker ta piller igen, ditt fnask-
- kommer du att få rummet bredvid Ruby Jean.
Och han som ligger hos dig kommer inte att vara lika snygg som Jesus.
Hänger du med? Fattar du? Förstår vi varann?
Sjysst.
En Plymouth Fury -58:a.
Det är bilen de använde i "Christine".
- Stephen King. Skräckfilmen. - Det vet jag väl.
- Du tror väl jag är analfabet. - Det sa jag inte.
Du fick väl gå i nån flott jävla skola?
Jag hade velat bli adopterad av rika, normala människor.
De var inte rika och de var inte så värst normala heller.
- När de fick veta övergav de mig. - Ska jag tycka synd om dig, eller?
- Du fick i alla fall 15 bra år först. - Blev du informerad om din förmåga?
- Det hade jag mycket hellre blivit. - Du bara såg dem kuttra och gråta.
Du vet inte ett skit.
Så vi tävlar i vem som haft det värst?
I så fall vinner väl du.
Jag vet inte hur jag ska förhålla mig till en familj.
Jag trodde inte att jag hade nån bror, att det ens fanns en möjlighet.
- Jag vill inte ta nåt ifrån dig. - Bra, för jag har inget värt att ta.
- Jag behöver springa av mig lite. - Gör det nåt om jag hänger på?
Nej då.
Jag hamnade jämt i slagsmål förr. Du först.
- Bon Temps järnhandel. - Har ni motorsågar? Vad kostar de?
-268,22 dollar. - Hur mycket, sa du?
- Kan man hyra en i ett dygn? - Ja, för 49,95 dollar.
Kylt kolsyrat blod. Det är ekologiskt, helt frivilligt donerat.
Det har syrlig eftersmak. Personen åt bara tangeriner i flera veckor.
Tack för att ni, mr Compton. En ära att ha er i mitt kungarike igen.
Ni är mycket gästfri. Min drottning har det i åtanke innan hon pålar er.
Om vampyrkungligheter kunde pålas skulle ni inte sitta här nu.
Varför gör jag det, då?
Jag vill utnämna er till sheriff för Mississippis område 2.
- Världens enda kaktusplantage. - Inte gjorde ni så här bara för det.
De där delstatsgränserna ni tjatar om kommer snart att upphöra.
För ni krig mot drottningen av Louisiana?
Krig?
Så barbariskt. Vampyrpolitiken är medeltida, men inte jag.
Ursäkta mig, jag måste tömma nästa rätt.
Carlo, skicka hit den lille thailändaren.
Jag vill inte Sophie-Anne nåt illa.
Tvärtom, faktiskt. Jag tänker äkta henne.
Just nu tackar hon nej, men en drottning kan få ändra sig.
- Hur ska ni få det till stånd? - Med er hjälp, naturligtvis.
Det är mitt jobb. Jag gjorde vad som krävdes för att skydda mig själv...
- ...men jag är ingen hjälte. - Det är inte vad stadsborna tycker.
Andy...
Jag menar assistent Bellefleur.
Du är sannerligen en sann hjälte.
- Du är vinden som får mig att flyga. - Sluta.
Det där får mig att skämmas.
Du behöver inte skämmas. Du sköt en brottsling rakt i skallen.
Alla älskar dig.
Ska jag berätta sanningen, eller?
- Då åker du i fängelse. - Det kanske jag borde.
Jag försöker göra det rätta-
- men jag gör bara folk illa hela tiden.
Du är en bra karl, Stackhouse. Du har hjärtat på rätta stället.
Du är snyggare än de flesta tjejer.
Du skulle kunna uppnå vad som helst.
- Tror du det? - Varför tar jag annars hand om dig...
...så du inte ska förstöra hela din framtid?
Jag älskar dig, Andy. Du är min bäste vän.
Gud, så sorgligt.
Hej, Sookie.
- De jagar dig. - Bara en i morse.
Han stack innan jag kunde läsa av honom. Är det därför du är här?
- Eller vet du nåt om Bill? - Jag har ljugit för dig.
Vem är din herre?
- Vem är din herre? - Ge mig av ditt blod så berättar jag.
Vem är din herre?
Det är en av er.
- Var du och Godric med i SS? - Kunde det hjälpa oss i sökandet, så.
- Men ni jagade nazistvarulvarna? - Symbolen är en runa.
Pakten är mycket äldre än nazistpartiet.
- Så de är inte nazister? - De är mycket mer än så.
Det är inte vanliga varulvar.
De är organiserade, välfinansierade och utbildade.
- Och lever på vampyrblod. - Varför sa du inte det i går kväll?
Varför riskerar jag allt genom att alls berätta det?
Det är inte Bill som har min lojalitet.
Det vore faktiskt bättre för mig om han aldrig blev hittad.
Men...
Men?
Nu är de ute efter dig och jag står i skuld till dig.
Vad menar du med att du riskerar allt genom att berätta det här?
Jag skulle skydda dig, inte försätta dig i fara.
Du kan ju inte bara gå nu.
Jag ska inte gå.
Du ska bjuda in mig så att jag kan beskydda dig...
...eller ha passionerat primitivt sex med dig.
- Vad sägs om både och? - Du kan inte distrahera mig så där.
Nå?
- Tänker du bjuda in mig? - Jag är fortfarande Bills.
Ja.
Varm blodsoppa med rosenblad.
Det finns mycket naturgas i Louisiana.
Jag tycker om musiken. Jag har vuxit ur min egen sandlåda.
- Sophie-Anne är härligt excentrisk. - Hon har alltid varit galen.
Talbot, vi måste inte säga allt vi tänker högt.
Hon är en dålig regent. Ni är ett bra exempel.
Hon har en av de mest lovande unga vampyrerna i landet under sig-
- och så skickar hon er till Bon Temps.
- Vilket slöseri med er talang. - Hon skickade mig inte dit.
Jag bodde där som människa. När vi blev officiella flyttade jag dit.
Skulle hon låta er flytta till ett träsk och bli ihop med en servitris?
Jag vet att ni arbetar för henne.
Jag vet att hon har hemligheter och jag vill veta vilka de är.
I gengäld får ni bli sheriff.
Ers majestät kanske använder varulvar som underrättelseagenter också.
Det har skett ett missförstånd.
Det är inte mig ni söker. Jag känner inte till drottningens hemligheter.
Inte heller vill jag bli er sheriff.
- Beklagar att jag slösat bort er tid. - Stackars Sookie.
Synd att hon måste betala för er tjurskallighet.
- Blanda inte in Sookie! - Ni är gäst här.
Dra in huggtänderna igen.
Det är jobbigt för dig att vara här, men jag måste jobba-
- och jag tänker inte lämna dig ensam.
Det är jobbigt överallt. så jag kan lika gärna vara här.
Älskar dig.
- Hur länge har du stått där? - Ett tag. Är du sjuk?
Är det mina räkor nu igen? Bra.
Coby och Lisa är dina barn och jag är kanske inte en människa-
- som du vill att de ska umgås med.
- Men jag har skrivit en lista. - Vad då för lista?
Tio skäl till att du kan lita på mig.
Nummer ett: Jag är omhändertagande.
Jag hittade en bältdjursunge. Den sover under min säng och heter Felix.
Nummer två: Jag har gått en kurs i vredeshantering.
Jag fick lära mig att tala om mina känslor.
Nummer tre...
Nummer tre: Jag har aldrig dödat nåt av misstag. Nummer fyra...
Mycket folk i kväll.
- Är du den enda servitrisen? - Jag är bartender och ledig.
Vad gör du här, då?
Försöker låta bli att ta livet av mig.
Hur går det då?
- Jag lever ju fortfarande. - Du, ja.
Har du nåt Tru Blood?
Jag har bara B+ och mikron är trasig.
- Är du vän med Bill Compton? - Nej.
- Är du det? - Vill jag inte påstå.
Vad fan...?!
Helvete!
Jävlar!
Jag kan gå rakt, hur jävla rakt som helst.
Du får inte köra i kväll.
- In med dig. - Vad kul.
Jag har aldrig suttit fram förr.
Assistent Bellefleur, vi har en 586:a i Hotshot.
Rosie, du vet väl att 586 betyder felparkering? Kom.
Jag tyckte att Kenya sa 586.
De gör razzia i en knarkfabrik, vad nu koden är för det. Kom.
Vill du ta en biltur?
- Jag har aldrig varit i Hotshot. - Inget att skryta med.
Andy, du är ju inte ens i tjänst.
Och vad fasen gör Jason Stackhouse här?
Sluta!
Stanna i bilen.
Det här är min stad, Kenya.
Och det som händer i min stad angår mig.
Sluta hålla tal. Det finns inga kameror här, din idiot.
Du lät väldigt smart i tv, Andy.
- Vad vill ni? - Vi ska utföra en husrannsakan.
- Varför det? - Kenya!
Stick härifrån, snutjävlar! Håll käften.
Ni får inte vara här.
Hallå...
Är allt väl?
Sluta!
Jag fick tag i en knarklangare.
Jag red den som en ponny. Här var det.
Det var här Andy sköt den där seriemördarniggern.
- Den sjuke jävelns tjej. - Han hette Eggs, ditt rasistsvin!
Det var du som knullade en mördare.
- Be damen om ursäkt. - Knullar du vampyrer nu också?
Jag bad dig att be damen om ursäkt.
Dra åt helvete.
Blod-gelato.
Sookie har inte med det här att göra.
Vi vet att du älskar henne och har dödat för hennes skull.
Och du skulle göra det igen om du trodde att det hjälpte.
- Så romantiskt. - Det är inte romantiskt.
- Det är sinnessjukt. - Lorena!
Härligt - jag kom i tid till efterrätten.
I nöd och lust, att älska och ära...
Att bla bla bla tills döden skiljer er åt.
- Men det är ju bara du som dör. - Jag diskuterar inte det här med dig.
Så du vägrar bjuda in mig?
Först ljuger du, sen ska jag lita på dig.
Först gör du nåt generöst-
- och sen gör du nåt elakt och till och med grymt.
Bjud in mig. Bjud in mig genast!
Mr Northman, varsågod och kom in.